Kom så, op med dig.
- Du skal købe gaver til dine unger. - Jeg køber noget i lufthavnen.
Ikke tale om. Lufthavnsgaver duer ikke.
Marie, lad mig nu sove en halv time mere.
Fint. Hvis du ikke køber gaver til dine unger, så gør jeg det.
Ringer du til receptionen og beder dem om at have regningen klar?
Og få sendt noget morgenmad herop.
Ved du hvad? Plakaterne hænger over alt i Paris.
- Man kan ikke undgå at se dem. - Din telefon ringer.
Hvor mange har du set? Mener du det?
Vil du gøre regningen for værelse 321 klar?
Og vil du sende noget morgenmad, kaffe og frugt op?
- Jeg ringer til roomservice. - Tak.
De sagde, der ville være 120 i Paris.
Kan du give mig overskrifterne? Jeg når ikke at gå på nettet.
Det lyder godt.
Kys-kys. Farvel.
Hej ...
Den kan jeg godt lide. Har du flere af dem?
Ja, jeg tager den.
- Hvor meget? - En dollar.
Kom ... kom.
Ræk mig din hånd. Ræk mig ...
Ræk mig din hånd!
- Vent lige lidt. - Hun trækker ikke vejret.
Jeg tror, hun er død.
Kom ... Læg hende om på siden.
- Træk vejret ... - Op med det. Sådan, ja.
- Vend hende om igen. - Er du okay?
- Ja. - Du klarer den.
Rolig nu.
Marie ...
SAN FRANCISCO HAVN
Sid ned, så taler jeg lige med min bror.
- Jeg har det fint. - Sæt dig nu ned.
- Hej. - Hvordan kunne du gøre det?
- Jeg gør ikke den slags mere. - Fyren er en vigtig klient. Kom nu.
- Det er sidste gang. - Det ved jeg godt.
- Godt, mr..? - Andreou, Christos.
Christos. Okay.
Jeg holder dine hænder, indtil jeg får forbindelse.
Og mens vi er i gang med læsningen, må du kun svare ja og nej.
Ræk mig dine hænder.
En kvinde, du holdt af, er gået bort.
Ja.
Var hun midaldrende? I 50'erne?
- Ja. - Var hun din kone?
Ja.
Jeg fornemmer, at I var sammen længe.
Ja.
- Men det var ikke altid let. - Nej.
- Jeg fornemmer, at hun var syg. - Ja.
Hun var syg i lang tid. Havde hun svært ved at bevæge sig?
- Ja. - Lå hun i sengen?
- Ja, hun havde multipel sclerose. - Det gør mig ondt.
Hun vil gerne undskylde for at have ødelagt jeres ægteskab.
Det gjorde hun ikke.
Hun har det skidt med, at du skulle passe hende -
- og ønsker, at du finder en anden, før det er for sent.
For du bliver jo ikke yngre.
- Eller tyndere. - Nej.
- Hun har da sans for humor. - Ja.
Vent lige ... Hun beder mig være opmærksom.
Hun har noget vigtigt, hun har behov for at sige.
Hun forsøger at give mig en dato. Juni ...
I juni? Siger det dig noget?
Var det der, I blev gift? Var det der, hun døde?
- Nej. - Hun taler helt sikkert om juni.
Ja, juni.
Måske tager jeg fejl. Det sker.
Jeg beskæftiger mig ikke med det her mere.
Jeg er nok lidt rusten.
Tak. Jeg er dig meget taknemmelig.
Tak for hjælpen, lillebror. Jeg skylder dig en tjeneste.
Det var helt utroligt. Din bror er virkelig den ægte vare.
- Det ved jeg. - Jeg mener det altså.
Jeg var skeptisk til at begynde med.
Jeg har altid ment, at den slags var ren hokuspokus.
Men han fortalte mig ting, ingen ved. Han kunne tjene penge på det.
Det har han gjort. Han havde et kontor, en hjemmeside.
- Der blev skrevet en bog om ham. - Hvad skete der så?
Han kunne ikke håndtere det.
Han sagde: "Et liv, der kun handler om døden, er slet ikke et liv."
Nu arbejder han på en fabrik og påstår, han er lykkelig.
Han havde ikke lyst til at gøre det. Det krævede en del overtalelse.
Det sætter jeg stor pris på.
Jeg skylder dig en tjeneste. Vi tales ved mandag om det andet.
Alle tider, Christos.
Må jeg spørge, hvad det med juni var?
June, ikke juni. June Menendez var min kones sygeplejerske.
Passede hende i 15 år.
Og de ti af årene var jeg forelsket i hende.
Jeg følte så meget skyld, at jeg ikke kunne tale om det.
- Og slet ikke med June. - Javel.
Vi ses.
"Vi havde måske kørt 800 meter -
- og mit lommetørklæde var gennemblødt, -
- da jeg til min store overraskelse så Peggotty springe frem fra en hæk.
Hun sprang op i vognen. Sagde ikke ét ord.
Hun krammede mig så hårdt, at presset på min næse gjorde ondt.
Hun lagde nogle stykker kage i min lomme -
- og en pung i min hånd.
Så sprang hun ned og løb sin vej.
Jeg så, at hun havde tabt en knap på gulvet.
Jeg samlede den op og gemte den længe som et minde."
Godt, I to. Ja.
Smukt. Hvem er jer er ældst?
- 12 minutter. - Jeg tror næsten, jeg kunne se det.
- Og du er Marcus? - Nej, det er han.
- Nå, ja. - Den stille.
- Jeg ville have sagt den flotte. - Jeg hedder Jason.
Jason, ja. Den ældste. Sludrechatollet. Den rapkæftede.
Smukt. Så er vi færdige.
Okay ... har I plyndret en telefonboks?
- Tak. Farvel. - Farvel og tak.
- Hvad er der? - Jeg forstår det ikke.
- Må jeg skrive af? - Nej.
- Det skal afleveres i morgen. - Surt show.
Hun kan se det i morgen.
- Godnat, Jase. - Godnat.
Pis ...
Jackie? Er du derinde? Kom nu! Luk op!
- Kom nu. Vågn op. - Luk nu op!
Det nytter ikke noget. Vi ved, at I dækker over hende.
Væk hende. Det er socialrådgiveren.
Mor ... Vågn op, mor!
- Jackie, er du derinde? - Hun er ude og købe ind.
- Kom nu! - Så venter vi.
- Vi ved, I dækker over hende. - Kom nu, mor. Stå nu op!
I spilder vores tid.
Er hun her ikke om fem minutter, ringer vi til politiet.
Luk så op!
Han mener det. Fem minutter!
Tak, jeg har dem.
- Luk døren op, Jason. - I kan vente på hende herinde.
- Sid ned. - Tak.
Jeg håber ikke, det varer så længe.
Så er jeg hjemme!
Hej. Jeg anede ikke, at I kom.
Det havde jeg fuldstændig glemt. Jason, sætter du vand over?
Marcus, hent en tallerken til kagerne.
- Har I været her længe? - Ja.
- Det må I undskylde. - Det går nok. Sæt dig nu ned.
Ved I hvad? Det er den bedste gave, jeg overhovedet kunne få.
Jeg er helt vild med det. Tak.
Mine drenge. Vil du gøre mig en tjeneste, Marcus?
- Hent den røde æske i skabet. - Ja, mor.
Tak.
Du skal gå ned på apoteket.
Giv den her til den rare mand. Han ved, hvad han skal gøre.
- Ja, mor. - Tak, skat.
Jeg gør det. Marcus har ikke lavet lektier endnu.
- Så af sted med dig. - Ring mig op, så hjælper jeg dig.
Ikke for længe, vel? Der er næsten ingen penge på kortet.
Pas nu på dig selv, Jason. Vi ses senere.
Og hvorfor har du så ikke lavet lektier? Kom her.
Se lige det fjollede ansigt. En engel.
Glem lektierne. Du kan skrive af efter mig.
- Slå naltrexone og hydroklorid op. - Okay, lige et øjeblik.
Jeg har fundet det.
"Naltrexone blokerer for effekten af heroin og opiater.
Afvænningen tager mellem en uge og en måned."
- Betyder det, at hun stopper? - Ja, det tror jeg faktisk.
Det er alle tiders. Hidtil har det ikke været andet end løfter.
- Det var bare et spørgsmål om tid. - Værsgo.
Tak. Så kan vi måske leve som en normal familie.
Den unge har en mobil.
- Hej, lille ven. - Kom her, knægt.
Lad mig være i fred!
- Giv mig din telefon. - Giv mig den! Slip mig!
Hold nu kæft. Giv mig den telefon.
Jase?
- Giv mig den telefon. - Hvorfor render du rundt med piller?
Kom nu ... tag din telefon. Tag den så.
- Tag fat i ham! - Vent nu lidt!
Kom her, din lille skid. Hvor skal du hen?
Jase?
Marcus!
Jason?
Kom nu, Jason.
Jeg kan ikke undvære dig.
Kom nu. Kom nu ...
Jason! Kom nu, Jason. Jase ...
Jeg burde være blevet der for at dække historien.
Efter det der skete med dig?
De har sendt et hold ud fra Hong Kong.
Det har jeg aldrig gjort før ... Stukket af fra en historie.
- Går det? - Ja.
- Skal jeg gå med op? - Nej, jeg klarer mig. Her ...
- Gaverne til dine børn. - Jeg elsker dig.
Man anslår, at skaderne løber op i flere milliarder dollar.
Men vi skal tale om de overlevende, for vi håber, at der er overlevende.
Antallet af ofre anslås til flere hundrede tusind.
Det er frygteligt at se, hvordan tsunamien har knust befolkningen.
Godaften, alle sammen.
- Tak. - Vi er meget glade.
Hvor er I søde.
- Marie, kan du høre mig? - Ja ...
Held og lykke. Vi går i luften om fem ... fire ...
... tre ... to ... Værsgo, miss Lelay.
Godaften og velkommen til 'Vindue mod verden'.
I aften er min gæst Guillaume Bellechere -
- der er direktør for det berømte tøjfirma Soucil.
Vi præsenterer en chokerende undersøgelse -
- vedrørende børnearbejde på deres fabrikker i Sydøstasien.
Cyril Guignard rapporterer.
Her i Vesten er det let at kritisere arbejdsforhold i Den tredje verden.
Men sandheden er, at disse fabrikker spiller en central rolle -
- i den industrielle udvikling og evolution af fattige lande.
Og lad mig lige understrege, at den løn, som vi betaler -
- er langt højere end de lokale lønninger ellers er.
Gå nu til ham, Marie!
Kan du høre mig, Marie?
Flå ham i småstykker! Hører du? Gå nu til ham!
Tror De, at den forklaring vil tilfredsstille de franske kunder ...
... monsieur Bellechere?
Hvis de vidste, hvilke forhold tøjet produceres under -
- ville det så stadig være rentabelt?
Tag derud, så vil De se, at de mennesker har brug for os.
Tak, monsieur Bellechere. Og tak, fordi I så med.
Vi ses i næste uge.
- Undskyld, det var utilgiveligt. - Vi redigerer det bare.
Det var min fejl. En defensiv direktør er en hård sæsonstart.
- Skal vi gå ud og få noget at spise? - Nej tak.
Så ses vi i morgen.
- Didier ... - Ja?
- Jeg tror, der skete noget derude. - Du var tæt på at dø.
Nej, der skete et eller andet med mig.
Da jeg røg ned under vandet ... Jeg så syner.
Jeg ved ikke ...
Du fik hjernerystelse. Du slog hovedet.
Du har ret.
To højreorienterede aviser hævder -
- at sikherne gik på gaden, brændte biler og plyndrede forretninger.
Andre påstår, at uroen blev udløst af nationalistiske elementer -
- for at stille minoritetsgrupper i et dårligt lys.
- Hvad mener du om sikh-historien? - Hvad?
- Historien om sikherne. - Den er god.
- Jeg er nødt til at arbejde over. - Godt, så ses vi i morgen.
Må jeg sige noget, som du måske ikke vil høre?
Jeg tror, du er begyndt at arbejde for tidligt.
Fysisk har du det fint, men siden ulykken ...
Tag fri et stykke tid for at komme over det.
- Bare et par uger. - For at "komme over det"?
Du har altid gerne villet skrive. Michel vil være vild med din bogidé.
- Men det ville tage tid. - Dit job løber ingen vegne.
Det vigtigste er, at du har det godt.
Vi kan ikke undvære dig.
Jeg skal nok overveje det.
Har du set, der er møde i dag? Oppe på første?
- Chefen og fagforeningen? - Det vidste jeg ikke.
Det har varet hele eftermiddagen. Måske er rygtet sandt.
- Hvilket rygte? - At de vil fyre 30 % af de ansatte.
- Det har du vel hørt? - Nå, ja.
- Hvad er der galt med dig i dag? - Jeg sov ikke så godt i nat.
- Nå, vi ses i morgen, ikke? - Ja, vi ses.
Velkommen til ti ugers kursus i italiensk madlavning.
Jeg hedder Carlo. Nogle af jer kender mig og har taget andre kurser.
Og til dem, der ikke kender mig: Buena sera. Kald mig bare 'chef'.
Vi kommer til at arbejde i par under hele kurset -
- så jeg vil starte med at dele jer op.
Vær nu ikke så generte. Find en partner.
Nogle af jer er kommet som par. Andre har arbejdet sammen før.
- Godt, hvem er så til overs? - Det må du altså undskylde.
Undskyld, jeg kommer for sent. Vejen var spærret.
Og en idiot på kontoret var en evighed om at tilmelde mig.
- Kommer jeg for sent? - Slet ikke. Hvad hedder du?
- Melanie. - Vi deler folk op i par.
Du kan være sammen med ...
- Hvad hedder du? - George.
Melanie og George. Alice og ...
- Tony ... - Hej, Tony.
Undskyld ...
Til gymnastik varmer man op med strækøvelser.
Vi varmer op med et glas Barbaresco -
- en dejlig vin fra Piedmont-regionen i det nordvestlige Italien -
- der laves på nebbiolo-druen.
Tag et nip.
Og ... musik. Madlavning handler om at bruge alle sanser.
Næsen, øjnene, ganen og ørerne.
Og i aften starter vi ved begyndelsen.
Hjørnestenen i en stor del af det italienske køkken ...
... den klassiske, toscanske tomatsauce.
Og til den skal vi bruge hakkede tomater, så lad os komme i gang.
Giv jer god tid. Se lige de smukke tomater.
Og musikken ... Er det ikke smukt?
Nogle af dem er virkelig dygtige. Er det første gang, du er her?
- Ja. - Også her.
Jeg læste i brochuren, at kurset slutter med en konkurrence.
Det så jeg. En lokal madkritiker skal være dommer.
Vi skal nok ikke regne med at vinde.
- Vi har da stadig ti uger. - Det er også rigtigt.
Og vi har ikke mistet nogen fingre endnu.
Det er den rigtige indstilling.
Hvem af os bruger den forkerte kniv? Er det mig?
Ja, du skal bruge den der.
Hende ved siden af havde sin egen kniv med.
- Havde hun? - Meget skræmmende.
- Vi ses i næste uge. - Ja, det gør vi.
- George Lonegan? - Ja.
Undskyld, jeg forstyrrer. Jeg er mr. Andreous nabo.
Den græske fyr i 50'erne, der har mistet sin kone.
- Du foretog en læsning for ham. - Jeg stopper dig lige her.
- Candace. - Jeg foretager ikke læsninger mere.
- Du gjorde det for mr. Andreou. - Han arbejder sammen med min bror.
- Det var kun den ene gang. - Jeg siger det ikke til nogen.
- Beklager. - Hør, jeg har penge med.
- Jeg vil ikke have dine penge. - Alt, hvad jeg har.
Jeg har mistet mit barn. Mit eneste barn.
Jeg vil bare tale med hende. Jeg vil tale med min lille skat.
Jeg kan desværre ikke hjælpe dig. Hold nu op!
Jeg har penge!
Mr. Lonegan! Hjælp mig!
Jeg vil tale med mit barn.
Kom så, piger! Spark til bolden!
Der dukkede en mere op for at få foretaget en læsning.
Takket være mr. Andreou.
Hvad? Jeg bad ham om at holde kæft.
- Kom så, piger! Spark nu til! - Men det gjorde han altså ikke.
Jeg taler med ham og sørger for, at det ikke sker igen.
- Okay. - Og?
- Og hvad? - Gjorde du det?
- Hvad? - Foretog du læsningen?
Du fatter det stadig ikke, vel?
Du mener, at når jeg kan tjene penge på det, bør jeg gøre det.
Ja, det mener jeg.
Jeg mener også, at det er din pligt, når du har fået den gave.
Det er ikke en gave, Billy. Det er en forbandelse.
Du forstår det ikke. Det ødelægger min chance for at få et normalt liv.
- Jeg føler mig som en vanskabning. - Vanskabning?
Uanset hvad du kalder det, så er det den, du er.
Det kan du ikke løbe fra.
"For at aflede hans tanker fra det triste emne -
- fortalte jeg mr. Micawber, at jeg forventede, at han lavede punch -
- og førte ham hen til citronerne.
Hans fortvivlelse forsvandt i løbet af et øjeblik.
Aldrig har jeg set en mand more sig så strålende -
- i duften af citronskal, sukker og brændende rom -
- mens han rørte, blandede og smagte til -
- og lignede en, der i stedet for punch -
- var ved at skabe en formue til sin familie, der ville vare evigt."
Døden er ikke endelig. Den er blot begyndelsen.
Porten til livet efter døden, der afspejler vor opførsel her på jorden.
Gud skabte i sin uendelige gavmildhed Himlen -
- og der befinder Jason sig nu, omgivet af engle og helgener.
Og han ser ned på os.
Vi begraver Jasons jordiske rester, men hans er sjæl allerede hos Gud.
Jasons aske kan afhentes bagved -
- men jeg ser gerne, at I forlader kirken af hovedindgangen.
Godmorgen. Kom indenfor.
Tak.
Godmorgen.
Godnat, Jase.
Du skal ikke være der længe. Bare indtil din mor har det bedre.
Det par, vi har i tankerne, er erfarne og bor tæt på dit hjem.
Du kan fortsætte i samme skole.
Jeg vil ikke bo hos nogen andre. Jeg vil blive hos dig.
- Hvor skal du hen? - Giv os lige et øjeblik.
Hør her ... jeg har brug for tid til at få styr på mig selv.
Men jeg stikker ikke af. Det lover jeg.
Jeg kunne godt blive hos dig nu, og det ville jeg meget gerne.
Men så klarer jeg det ikke. Jeg er ikke stærk nok.
Jeg forventer ikke, at du forstår det.
Og jeg ved, at når jeg forlader dig nu -
- føles det som det værste i verden.
Men jeg lover, at jeg ikke svigter dig.
Det lover jeg.
Jeg er ked af det ... Jeg elsker dig. Kom her.
Vær nu en god dreng.
Kom her, min dreng.
Opsummerer man Frankrigs efterkrigshistorie -
- er der kun to statsmænd, der tæller. De Gaulle og ham.
Alt er allerede skrevet om de Gaulle. Det samme gælder ikke Mitterrand.
Der er fascinerende elementer. Afskaffelsen af dødsstraffen, EU.
Han forførte venstrefløjen og liberaliserede den.
Det var en revolution!
Og de mørkere sider af hans karakter er aldrig blevet beskrevet.
Han har været død i ti år, så nu kan vi tillade os at grave dybere.
Jeg vil grave i hans fortid.
Vichy, Elf-skandalen ... Hvilken rolle spillede han?
Taiwan-fregatterne, Papon-skandalen. Mazarine, Marguerite Duras ...
De historier blev aldrig taget op. Der blev lagt låg på.
Jeg vil afsløre, hvem der vidste noget.
- Vil det ikke skabe for meget røre? - Det tror jeg ikke ...
- Jeg vil have en bog, alle kan læse. - Mitterrand var ikke blot politiker.
Mitterrand var et ikon. Han er "Tonton", vores onkel!
Måske kan vi bruge det som titel. "Tonton."
- Den titel går nok ikke. - Selvfølgelig ikke. Det var en spøg.
Jeg vil gerne have forslag til titlen.
Hvad med "Myten og manden" eller "Den vaklende statue"?
- Jeg ser frem til jeres forslag. - Vi laver en liste.
- Vi tænker over det. - Tak.
Tillykke. Timingen kunne ikke være bedre.
Politisk sker der ikke noget lige nu.
Du skriver den bog, du gerne ville skrive og får hvilet ud.
Og til sommer er du tilbage på skærmen -
- med en bestseller bag dig og en bedre kontrakt.
- Stærkere end nogensinde. - Præcis.
Du tilpasser dig og vender uheld til held.
Det er det, jeg elsker ved dig. Du er ikke offer-typen.
Nej, jeg er aldrig offer. Aldrig sårbar, beklager mig aldrig.
- Undskyld. Jeres bord er klar. - Fint. Jeg er ved at dø af sult.
Må jeg spørge om noget? Hvad tror du, der sker, når vi dør?
- Det var et underligt spørgsmål. - Svar ...
Når man dør, dør man. Lyset slukkes, og det er det. Hvorfor?
- Hvorfor? - Ikke andet? Bare mørke?
Ja, stikket trækkes ud. Den evige afgrund.
- Tror du, at der kan være noget? - Så som?
Det ved jeg ikke. Et eller andet. Et liv efter døden.
Det tror jeg ikke. Tror du så ikke, at nogen havde opdaget det?
At der ville være beviser?
Jo, måske.
Har du mange af den slags spørgsmål? Tjener ...
- Mere champagne? - Ja tak.
Tak.
"Hjælp dine kære med at se lyset."
"En rejse gennem livet efter døden." Af dr. Claudia Rosseau.
Godt, har alle bind for øjnene?
Okay.
Hvis I vil være gode kokke, må vi arbejde med ganen.
Stimulere jeres fantasi, jeres sanser.
Det nytter ikke at kunne skære, hakke og stege -
- hvis man ikke kan sætte navn, farve og form på smagsstoffer.
Godt, ske nummer et.
Det er svært, så det betyder intet, at I ikke omgående identificerer det.
Begynd med at beskrive det. Hvordan er teksturen?
- Er du klar? Åbn munden. - Hvordan er konsistensen?
Flot.
- Hvad er der? - Jeg aner fandme ikke, hvad det er.
"Aner det fandme ikke." Okay.
Men det er ikke en frugt. Det er nøddeagtigt.
Men også sødligt, tror jeg.
"Nøddeagtigt ... sødligt."
- Gættede hun det? - Ja.
- Hvordan skal vi gøre det her? - Gøre hvad?
Vi kan finde på en masse pis, eller også kan vi være ærlige.
- Men hensyn til? - Hvorfor vi går på aftenskole.
Godt ... Hvordan klarer I jer?
Det smager lidt af egetræ.
- Okay ... - Måske noget muskatnød?
Okay.
Du er her ikke for at lære at lave den perfekte spaghetti vongole, vel?
Nej, ikke udelukkende.
Godt, jeg lægger ud.
Jeg er her, fordi jeg er ny i San Francisco.
Fordi jeg gerne vil have nye venner.
Og hvem ved? Måske møder jeg min drømmemand.
Åbn munden.
Hvorfor flyttede du til San Francisco?
Fordi jeg blev droppet af en i Pittsburgh.
- Det er jeg ked af at høre. - Ikke ved alteret, men næsten.
Første afdrag på brudekjolen var betalt. Bryllupsrejsen var bestilt.
Det er okay. Jeg er ...
Jeg er næsten kommet over det.
Det er faktisk løgn.
- Hvad smagte det af? - Det ved jeg ikke.
Jeg ved det virkelig ikke.
- Vil du prøve igen? - Okay.
Klar? Okay.
- Er det en bønne? - Ja.
Hvilken farve har den?
Det smager ... som om det er en sort bønne.
- Har jeg ret? - Ja.
Hvordan klarer vi os? Vær nu ikke generte.
Godt ... jeg har også for nylig lagt mit liv fuldstændig om.
Jeg tog nogle ting op til overvejelse og valgte at prioritere anderledes.
Hvad har du ændret? Er du blevet skilt eller ...
Nej, ikke noget i den retning.
Et job, som jeg var nødt til at lægge bag mig.
Det gjorde mit liv helt umuligt. Det er helt sikkert en nød.
Vil du fortælle mig, hvad det var for et job?
Helst ikke.
Bare rolig. Jeg var ikke kriminel eller noget.
Åbn munden.
- Peberfrugt. - Ja.
Var det ikke alle tiders? Nu er jeg helt sulten.
- Det er jeg også. - Skal vi gå ud og spise?
Der ligger et sted i nærheden, som alle taler om.
Tager du gas på mig? Vi er jo nærmest eksperter selv.
- Jeg kan køre. - Fint nok.
- Har du boet i San Francisco længe? - Født og opvokset, ja.
- Dejligt. - Lad det være. Jeg ordner det.
- Slap du bare af. - Nej, jeg er din partner.
- Vi skal jo hjælpes ad. - Okay.
Du godeste. Er det ...
- Er det dig som barn? - Det er mig og min bror, Billy.
Det var dig, der fik det gode udseende.
- Han fik så alt det andet. - Er det hans børn?
Ja. Mine niecer.
Hvem er det? En af dine forfædre?
Nej, det er Charles Dickens. Jeg er en stor fan af ham.
Folk taler altid om Shakespeare ...
Han er da alle tiders, men Dickens ...
Nu skal jeg. Man skal kende tricket.
Det er Billy. Jeg har talt med vores græske ven.
Jeg har bedt ham om at holde kæft. Så slap bare af.
Der kommer ikke flere og beder om læsninger.
Men ham fyren var altså ret imponeret over dine evner.
Over at der blandt plattenslagerne findes en, der har fået den gave.
- Det må du undskylde. - Hvilken gave?
- Det er ikke noget. Glem det. - Jeg vil gerne vide det.
Før i tiden arbejdede jeg som medium.
Jeg ved det godt, men ... Det er sandt.
Jeg blev syg som barn. Fik en infektion, der udviklede sig til en febersygdom.
Den angreb hjernen og rygmarven. Det hedder encephalomyelitis.
De var nødt til at operere heromme.
Det var en kompliceret operation. Otte timer.
De var tæt på at miste mig. Teknisk set mistede de mig faktisk -
- og genoplivede mig flere gange.